- Dobro jutro. - Dobro jutro.
Evo nove haljine za gðicu Sloper. Hvala.
Gðice Ketrin, stigla vam je nova haljina.
Izvadite je iz kutije i okaèite.
Da, gðice.
Mislim da je to sve.
Biæu kod Harisona. Da, doktore.
Danas možda neæu ni iæi na kliniku.
Dobro jutro, Lavinija. Dobro jutro, Ostine.
Ketrin je otpoèela još jedan? Da, predivno veze.
Nadam se da joj to neæe biti životna preokupacija.
Juèe sam doživela nešto izvanredno uzbudljivo.
Srela sam dve osobe iz Pokipsija.
Oh, krštenice! Bili su parohijani mog muža.
Kad sam im rekla da sam kod brata,
doktora Slopera, na trgu Vašington, bili su zadivljeni.
Zbog toga mi je poseta još...
Lavinija, da li bi bila rada da prezimiš kod nas?
Da prezimim? Drage volje.
Odlièno. Tako bi mogla da pomogneš Ketrin.
U èemu?
Eto, na primer, na zabavi kod sestre Elizabet veèeras,
ubedi Ketrin da se druži s mladima, da se zabavlja.
Dabome da æe se zabavljati. Nadam se.
Dva i po kilograma. Trideset centi.
Molim vas da odseèete glavu. Dobro, gðice. Mac, mac!
- Izvolite. - Hvala.
Nema na èemu. Sveža riba!
Dobro jutro, oèe. Dobro jutro, Ketrin.
Kupila sam finu ribu za tvoju omiljenu èorbu.
Pažljiva si.
Neka ti je iduæi put donesu.
- Dobro, oèe. - Idem!
Divno je jutro. Pozovi tetka Laviniju ili drugaricu
da ruèa s tobom. Ili otidi na neki koncert u parku.
Ne mogu, oèe. Htela bih da vezem.
A, da. Videæemo se veèeras.
Da, oèe. Do viðenja.
- Ketrin! - Uði, tetka Peniman.
Moraš da požuriš, dušo.
Zadržala si se na tom odboru u bolnici.
- Isuviše. - Nije ti se svidelo?
Neke èlanice su baš nerazborite.
Za njih je rðavo znati štogod o hrani i kuvanju.
Kako su samo izveštaèene!
Kad sam ja bila mlada, mi smo se ponosile umeæem voðenja domaæinstva.
Kakva sam samo jela služila pokojnom veleèasnom Penimanu.
Onda si me obmanula, tetka. Kako to?
Navela si me da verujem da ste živeli samo od ljubavi.
Takve duhovite dosetke zabavile bi mladež veèeras.
To je odlièan naèin da se zapodene razgovor.
Hoæu da kažem, nemoj veèeras da se izdvajaš.
Ostani sa nama i zabavi se.
Razgovarala si sa ocem.
Da, draga moja, u neku ruku.
Vidiš, tvoj otac smatra... Otac bi voleo
da se ukljuèim u razgovor. Da.
Ne mogu, tetka Lavinija. Možda se ne trudiš dovoljno.
Ali trudim se! Sve bih uèinila da mu ugodim.
Ništa mi nije važnije od toga.
Sedim u svojoj sobi
i beležim šta i kako treba da kažem,
ali u društvu kao da niko ne želi da me sasluša.
Budeš li se veèeras držala mene, Ketrin,
videæeš da ono što kažem nije uvek od najveæeg znaèaja,
ali to me ne spreèava da govorim.
Da, tetka.
Dovršiæu oblaèenje i naæi se sa tobom dole.
Oèe!
Uði, Ketrin.
Dobro veèe, oèe. Smetam li?
Ti ne umeš da smetaš, mila.
Sviða li ti se moja haljina?
Da li je moguæe da je ova prekrasna osoba moja kæi?
Izgledaš raskošno... luksuzno.
Kao da imaš 80.000 godišnje.
Mislila sam da æe ti se dopasti boja. Da!
- Crvena kao trešnja. - Jeste.
Moja majka ju je nosila.
Na trakama za kosu, Ostine.
Ah, da.
Ali, Ketrin, tvoja majka je bila plava.
Ona je nadjaèavala boje.
Moram da se obuèem.
Potrudiæu se da se ne zadržim.
Moram spakovati srebrne èaše za tetku Elizabet.
Misliš li da je umesno da idem na Elizabetinu zabavu?
Dabome! Zašto ne bi išla? Najzad, još sam u žalosti.
Znam da æeš dobro podnositi svoju tugu u svakom okruženju.
Taèno. Jednako sam u žalosti ma gde se nalazila.
Divni ste!
Tvoja tetka Peniman je osvojila jednog.
Jeste.
Lepo se zabavljaš, Ketrin? Predivno, tetka Elizabet.
Kao i Džeferson.
Dakle, ko je bolestan, a ko mrtav? Koga si skoro seckao?
Vidim da te zdravlje služi. Kad te muèi giht, više me poštuješ.
Hoæeš li veæ jednom objaviti? Da, draga.
Hajde onda!
Bude li èekao, posle æe to morati da uèini pod stolom.
Dobri moji susedi i dragi prijatelji,
ostaæu bez najdivnije, najlepše kæeri,
najdraže devojke na svetu,
zbog najdivnijeg mladiæa - Artura Taunsenda.
U isti mah, ja sam i tužan i presreæan otac.
Želim da svi nazdravite mom gubitku i mom dobitku.
- Sreænom paru. - Sreænom paru!
Oh, mama!
Ne raduj se isuviše. Dolaziæu kuæi za svaki obed. Ujaèe Ostine!
Marijan, oboma vam želim mnogo sreæe.
Hvala, gospodine.
Oh, Keti! Nije li ovo predivna zabava?
Doði, Arture. Hajde da igramo!
Izvinite nas.
Kvintuse!
- Ti ne igraš? - Ne, gospoðo.
Seæaš li se Ketrin Sloper, moje bratanice?
Svakako.
Mogu li da vas zamolim za ples, Ketrin?
Hvala, Kvintuse. Izvini me, oèe.
- Dozvoli, Ketrin. - Hvala, oèe.
Misliš li da postoji još neki Artur u ovom našem gradu?
- Naæi æe ona muža. - Misliš?
Imaæe 30.000 godišnje.
Vidim da je ceniš.
Nije to njena jedina vrlina,
ali ti uvek govoriš o njoj kao da se nikad neæe udati.
Moje su aluzije ljubazne koliko i tvoje, Liz.
Misliš li da je Džefersonu ostalo onog francuskog konjaka?
Pogledajmo.
Da vam donesem kleret?
Da, hvala.
Pohaðala je najbolje škole u gradu.
Našao sam joj najbolje uèitelje muzike i plesa.
Bezbroj sam joj veèeri prièao kako da se vlada u društvu.
Ima slobodu gde je to moguæe. Ishod je ovo što vidiš...
Osrednje, bespomoæno stvorenje bez trunke uglaðenosti.
Prestrog si. Isuviše oèekuješ.
Seæaš li se njene majke, Liz?
Njene majke koja je bila toliko otmena i vedra.
Ovo je njeno dete.
Nijedno se ne može nadmetati s tvojom slikom o njenoj majci.
Idealizuješ tu sirotu ženu preko svake ljudske mere.
Nemaš prava da tako govoriš.
Samo ja znam šta sam izgubio kada je umrla...
i šta sam dobio umesto nje.
Ketrin! Šta radiš tu?
Èekam Kvinsa Siberija. Otišao je da mi donese klaret.
Ne èekaj tu. Neka te traži.
Jedino se oko plesa veleèasni i ja nismo slagali.
Misliš li da me èuva veèeras?
Zavisi od toga gde se nalazi...
Dobro veèe, gðo Peniman. Dobro veèe.
Ketrin, dušo, ovo je g. Moris Taunsend.
Milo mi je.
Gospodin je Arturov roðak i nedavno se vratio iz Evrope.
Milo mi je, gospodine. Imate li ples za mene?
Mislim da joj je ostao jedan valcer.
Izvini, dušo. Eno g. Abila.
Smem li?
Da.
Koji æe to biti?
Ah, da...
Peti.
Peti? Hvala.
Moris sa dva "R".
Gðice Sloper, smatram da mi èinite veliku èast.
Vidite, i ja sam dosta izbirljiv.
Ketrin Sloper.
Ketrin Sloper. Ketrin Sloper.
Ne moramo da èekamo peti ples.
- Ne moramo? - Ne.
Moramo se dogovoriti nešto, gðice Sloper.
Ja neæu gaziti vas, ako vi ne budete gazili mene.
Oh, Bože, mnogo sam trapava.
Ne, stvar je u tome što nosim Arturove èizme, a on vrlo slabo pleše.
Sad! Jedan, dva, tri, u stranu.
Ne gledajte u svoja stopala. U šta da gledam?
U mene.
Vrlo dobro!
Kad smo bili deca, Artura su zvali "tupavko".
Da sednemo?
Dok sam bio u Evropi,
izrastao je u perspektivnog mladog poslovnog èoveka.
A sada, gðice Sloper, vreme je da vi nešto kažete.
Hoæete li ostati u Njujorku sada, g. Taunsende?
Divnog li pitanja.
Nisam bio siguran šta æu, ali sada sam odluèio.
Da, gðice Sloper, ostaæu u Njujorku sada.
Da li vam je vruæe?
- Doneæu vam klaret. - O, ne!
Jeste li èlan Lige trezvenjaka?
Mislim da jesam.
E, a ja nisam. Izvinite me naèas.
G. Abile, ne mogu više. Moram da predahnem.
Ketrin, dušo, tvoja stara teta je iznurena.
Ti završi ovu divnu polku umesto mene, dušo.
G. Abil vanredno pleše. Biæe mi zadovoljstvo.
Tražite moju bratanicu?
Mora da su je vrebali.
Hoæete li me tešiti? Brzo æe se vratiti.
Ovo je šesti ples zaredom. On to neæe moæi da izdrži.
Znate, mogu da nadigram veæinu ove mlaðarije.
Lavinija!
Ostine, ovo je g. Moris Taunsend.
G. Taunsende, moj brat, doktor Sloper. Milo mi je, doktore.
- Poèastvovan sam. - Hvala.
Da li se lepo zabavljaš? Ovo je predivno veèe, Ostine.
Jedva smo je ubedili da poðe.
Sva gospoda su vam zahvalna.
Gajer æe ubrzo biti spreman. Hoæeš li da kažeš Ketrin?
Sada je najlepše, gospodine. Zbilja je tako, Ostine.
Ti si navikla na veselja u parohijskom domu, draga.
Ja, avaj, moram ustajati rano.
Laku noæ, g. Taunsende. Laku noæ, gospodine.
Imam rðave vesti, Ketrin. Polazimo.
Dobro, tetka.
Gde je g. Abil? Krvari iz nosa.
Oh, Bože!
Laku noæ, g. Taunsende. Laku noæ, gðo Peniman.
Izvinjavam se, gospodine.
I treba, gðice Sloper. Da je g. Abil zdrav,
izazvao bih ga na dvoboj.
Moram po ogrtaè.
Maloèas sam upoznao vašeg oca. Videla sam.
Nisam stigao da ga pitam kada mogu da doðem.
Radno vreme mu je prepodne. Muèi vas zdravlje, gospodine?
Potpuno sam zdrav. Želim da doðem u posetu vama.
Dobro jutro, g Taunsende. Dobro jutro.
Gðica Sloper nije kod kuæe. Zbilja?
G. Taunsende!
- Dobro jutro. - Uðite.
Gðica Sloper mi juèe reèe da æe pre podne biti kod kuæe.
- Je li doista izašla? - Jeste.
Uplašila se vaše treæe posete ove nedelje.
- Zašto? - Ne smem da je odam.
- To morate pitati nju. - Kada?
Znam da se neæe dugo zadržati. Hvala, gospoðo.
U domu je bilo zbilja živo: Takmièili smo se u pravopisu,
a zimi smo vozili saonice po brdima Pokipsija.
Mislite li da Ketrin, hoæu reæi, gðica Sloper...
Mili mladiæu, ne snebivajte se preda mnom. - Hvala, ali...
Doæi æe ona kuæi. Da, ali kada?
Podseæate me na veleèasnog Penimana.
Isti žar i strast.
Voleo bih da sam ga poznavao. Prièajte mi o doktoru.
Kakav...
Ketrin! Jesi li to ti? Jesam, tetka.
Imaš gosta, mlada damo. Dobro jutro.
Predivno jutro za mene sada, gðice Sloper,
ali pribojavao sam se da se uopšte neæete vraæati.
Jednom bih morala da se vratim, ovde stanujem.
Znam, gðice Sloper. Zato sam ovde.
Gospodina zanima je li cveæe isporuèeno u dobrom stanju.
Jeste, hvala. Odista je sveže.
Zahvalila sam vam se pismom. Èuvaæu ga, gðice Sloper,
premda cveæe nisam poslao da biste mi se zahvaljivali,
- veæ da vas razgalim. - Hvala.
Doneo sam onu pesmu na koju sam naišao u Parizu.
Izvinite me, gospo, doneæu je.
Ostaviæu te nasamo s njim. Šta da prièam?
Neæeš morati da prièaš. Došao je da se udvara.
- Meni? - Zacelo ne meni.
Moraš biti vrlo ljubazna.
Morate me izviniti. Èekaju me neodložne obaveze.
Verujem da æemo vas opet videti. Vaš sam sluga.
Ketrin, nisi zaboravila za veèeras? Nisam, tetka.
Naša cura ide na još jednu od svojih bezbrojnih zabava.
Vrlo sam tužan što to èujem.
Šta to?
Da ste toliko traženi. To otežava moj trud.
Ne idem ni na kakvu zabavu.
Otac i ja veèeramo s g. I gðom Hon. To je sve.
Zato mi se toliko dopadate. Vrlo ste iskreni.
Recite, jeste li jutros izašli jer ste oèekivali da æu doæi?
Da.
Zar ne volite da me vidite?
Volim, g. Taunsende,
ali toliko ste èesto dolazili ove nedelje da...
- Da sam vam dojadio? - O, ne!
Smatrate da je nedolièno?
Ne znam. Zbunjena sam.
Odlièno. To mi se dopada. Znaèi da mislite na mene.
- Je li to ta pesma? - Da.
Odsviraæete mi je? Ne umem da sviram.
Mogu li ja?
Uveravam vas da vam neæu ništa.
Èujete li me èak odatle?
Možda æete prilikom moje desete posete sesti i ovde.
G. Taunsende! Preterano ste drski!
- Znate li znaèenje reèi? - Ne.
"Radosti ljubavi."
Kratkoga su daha.
Ljubavne patnje Traju èitav život tvoj
"Èitav život tvoj."
Lepa pesma.
Znate, neprestano mislim na vas.
Ne snalazim se u ovakvim razgovorima.
Kao ni ja.
Bojim se da je u tome nevolja. Nisam reèit èovek, gðice.
Mislim da vrlo dobro govorite.
Ne i kad je to najpotrebnije.
Kraj gðe Peniman, ili kod kuæe, u svojoj sobi,
dosetim se najdivnijih stvari koje bih rekao.
- Možete li to razumeti? - Mogu.
Ali ovde, kraj vas, zvuèim kao budala.
Ne bih rekla.
Zbilja? Budete li ikad tako pomislili,
budem li ikad zvuèao prepotentno ili neiskreno, pripišite to tome, hoæete li?
Pokušaæu. I sažalite se nad mojom situacijom.
Kojom?
Gðice Sloper...
Zaljubio sam se u vas.
Zbilja?
Ketrin, imaš posetu? Da, oèe. Imam gosta.
Dobro jutro, draga moja. Kako ste, g. Taunsende?
Dobro jutro, g Slopere. Ovde ste s roðakom?
Ne, došao sam sam.
Nadam se da ne zamerate. Vrlo mi je milo.
Bio sam slobodan da posetim najprivlaèniju mladu damu
i njenog privlaènog oca. Nismo baš toliko privlaèni.
Donesite mi šeri i keks.
Možda bi g. Taunsend takoðe hteo?
Biæe mi èast.
Odlièna vam je kolonjska voda.
Doneo sam je iz Francuske. Dozvolite da je podelimo.
Vrlo ste ljubazni, ali ne.
Jesi li izlazila od jutros?
Ketrin!
Da, posle doruèka sam otišla kod g. Rutinija.
A da, zbog èasova. Šta ti je rekao?
Da harfa iziskuje dobar sluh. Izgleda da ga ja nemam.
Koješta, nemoguæe! Tvoja majka je imala besprekoran sluh.
Da, oèe, znam.
Sama je podešavala klavir.
Gðica Sloper veoma ceni muziku. I to je talenat.
Kuvaricu još boli koleno? Od jutros je malo uminulo.
Doæi æu da je obiðem. Dodaj g. Taunsendu.
Ljubazni ste.
Doktori èesto previde bolest pred nosom.
Puni ste ljubaznih i laskavih zapažanja i o Ketrin i o meni.
Oboje tako delujete na mene. Rekoh veæ gðici Sloper, vrlo sam iskren.
Jeste, vrlo je iskren.
Koliko nameravate da boravite u našem gradu, gospodine?
Moj boravak nije ogranièen.
Da li biste veèerali sa nama?
Vrlo rado, doktore. Recimo u èetvrtak u šest.
Hvala, gospodine.
Ostao sam poprilièno dugo, ali ne koliko sam želeo.
Videæete da se Pariz izmenio, doktore. - Nadam se da nije.
Voleo bih da ostane baš onakav kakav je i bio.
Doktor Sloper je tamo išao na svadbeno putovanje.
U tom sluèaju, Pariz se za vas nikad neæe izmeniti.
Èime se zanimate od povratka u Njujork, g. Taunsende?
Tražim nameštenje.
Studije u inostranstvu otvoriæe vam mnoga vrata.
Ništa nisam studirao.
Prosto sam uživao u dokolici.
Imao sam omanje nasledstvo i tako sam ga utrošio.
Kakvo biste nameštenje voleli?
Mislite, za šta sam kadar? Za malo toga, bojim se.
Imam samo zdravu desnu ruku, kako to kažu u melodramama.
Suviše ste skromni. Uz to, imate i vrlo britak um.
Ništa ne znam o vama, ali vidim da ste izuzetno pametni.
Jeste!
Mnogo vam hvala. Savetujete da ne oèajavam?
Snažan, krepak èovek nikad ne treba da oèajava.
Ako mu jedno ne poðe za rukom, može da pokuša nešto drugo.
Samo treba da bira razborito.
Oh, da, razborito.
Da li ste imali nameru da mi ponudite štogod?
Nemam neki odreðeni predlog. Ali èujem da se Zapad otvara.
Mnogi mladi ljudi idu tamo.
Bojim se da to neæu moæi.
Imam obaveze. Moja sestra...
O, da, gða Montgomeri.
Liz ju je upoznala na dobrotvornoj priredbi.
Ostala je bez muža. Od povratka živim kod nje. Stanuje u Drugoj aveniji.
- Vezana je za mene. - Dabome.
G. Taunsend ima petoro sestriæa i sestrièina.
Pomaže u njihovom odgoju.
Držim im èasove, kao tutor.
Lepo je pomagati porodici,
ali teško da je to profesija. Ne, tako se neæu obogatiti.
Nemojte suviše žudeti za tim.
Radovao sam se veèeri provedenoj kod kuæe,
ali zaseda bolnièka komisija i ja treba da govorim.
Potpuno razumem, gospodine.
- Lavinija, izvini me. - Svakako, Ostine.
Ketrin, ugosti g. Taunsenda.
Vrlo sam vam zahvalan na interesovanju.
Svakako.
Ne dopadam mu se.
Nimalo. Ne shvatam kako znate.
Oseæam. Brzo to osetim. Možda se varate.
Pitajte ga i videæete.
Onda ga radije ne bih pitala. Ljubazno od vas.
Ne biste mu se usprotivili? Nikad mu se ne protivim.
Nije li to jedan divan mladiæ, Ostine?
Nisam ni sanjala da æe se zagledati u Ketrin.
Ni ja. Toliko je prijatan. Elegantan.
Teško æe ostati elegantan ako ne bude radio.
Vrlo predano traži položaj.
Da ga ne traži ovde?
Položaj muža bespomoæne devojke s povelikim mirazom
savršeno bi mu odgovarao.
Otkud ti takva sumnja? Sumnja? To je dijagnoza.
Nisi na klinici. On bi bio dobar ulov za svaku devojku.
Treba da napregneš vid koji je dobar kao i moj.
Bolji.
Onda moraš pomoæi i biti zahvalan što je do ovog došlo.
Vrlo dobro, Lavinija. Dok ja budem zahvalan,
nadam se da ti neæeš zaboraviti da budeš pratilja.
Laku noæ, draga moja. Laku noæ, Ostine.
Ketrin, imaš li kamfora? Muèi me moja glavobolja.
Glavobolja? - Žao mi je.
Javi se iz èista mira.
Dopustite mi da se povuèem. Svakako.
Ali, tetka! Ne lièi na mene da se predam,
ali katkad je opiranje ludost. Laku noæ, draga.
Laku noæ, gospodine. Laku noæ.
Sirota gða Peniman.
Mogu li vam poslužiti porto u salonu?
Vidite?
Da?
Vaša tetka je na mojoj strani. Ne bi dozvolila vašem ocu da se ogreši o mene.
Otac to neæe uèiniti. Ne poznaje vas dovoljno.
Voleo bih da ste mi rekli:
"Ako otac nije blagonaklon prema vama, šta to mari?"
Ali mari. Nikad to ne bih mogla da kažem.
Sve se može za onog koga volite.
Najdraža moja, morate verovati da mi je veoma stalo do vas.
Vi ste sve ono što sam tražio u jednoj ženi.
Ali ja sam toliko...
Oh, Ketrin...
Hoæeš li se udati za mene? Hoæu.
Mnogo si me usreæila.
- Voliš li me? - Da.
Oh, Ketrin!
Volim te.
Voleæu te dok sam živ.
Moramo da govorimo s mojim ocem.
Uèiniæu to veèeras. Ti to moraš uèiniti sutra.
Lepo je što hoæeš prva da mu kažeš. Obièno to èini mladiæ.
Žene imaju više takta. Umeju bolje da ubeðuju.
Trebaæe ti sva tvoja moæ ubeðivanja.
Otac za tebe želi dobru priliku,
a ja sam siromah. Otac neæe mariti za to.
Možda i hoæe. Možda se boji da sam lovac na miraz.
O, ne.
Možda æe tako reæi.
Ja æu reæi da to nije taèno.
Moraš to posebno da naglasiš.
Zašto?
Èinjenica da si imuæna može nam stvoriti neprilike.
Oh, Morise, jesi li sasvim siguran da me voliš?
Najdraža moja, zar možeš da sumnjaš?
Ketrin...
Buduæi da nas je tvoja tetka ostavila same,
ne prilièi da se zadržavam.
Dobro, Morise.
Doæi æu ponovo pre podne da razgovaram s tvojim ocem.
- U koliko sati? - Taèno u 11.
Reæi æu mu. Molim te, Morise, obeæaj mi jedno.
Kad budeš govorio s ocem, budi vrlo blag i vrlo uètiv.
Dabome. I ti nešto moraš obeæati meni.
Ako tvoj otac bude protiv mene, da æeš mi ostati verna ma šta da se desi.
Da, Morise, ma šta da se desi.
Svoj si gospodar. Punoletna si.
Oh, volim te!
- Uvek æu te voleti! - Mila moja.
Oèe! - Èekala si me?
Da, imam nešto da ti kažem. Zbilja?
Da!
Poðimo u salon da èujem o èemu je reè.
Misliš li da bismo mogli da sednemo?
- Dakle? - Verila sam se.
Dobro je što mi kažeš.
Koga si poèastvovala svojim izborom?
Morisa Taunsenda.
Požurili ste. Da, mislim da jesmo.
G. Taunsend je trebalo da saèeka da mi kaže.
Namerava da ti kaže. Sutra pre podne u jedanaest.
Nije to baš isto, draga moja.
Ne treba ti da tražiš njegovu ruku, veæ on tvoju.
Da, oèe, ali mislim da te se pomalo boji.
Zar? Boji se da ti se ne dopada.
Jedva da ga poznajem, Ketrin,
ali nije ni važno da se mi dopadamo jedan drugom.
Važno je jedino da te voli.
Voli me! Kao i ja njega!
Za mene je veliko èudo što je Moris ušao u moj život.
Zar ne misliš da je on najlepši muškarac na svetu?
Vrlo je naoèit, draga moja.
Ne bi dozvolila da tako nešto neopravdano utièe na tebe.
Ne! Ali baš to mi je divno,
to što ima sve što jedna žena može poželeti,
a on želi baš mene.
Sastaæu se s njim sutra. Znala sam da æeš hteti.
A tako si dobar, da æeš biti pravièan i iskren prema njemu.
Onoliko pravièan i iskren koliko je i on prema tebi.
Hvala, oèe. Više nam i ne treba.
Tetka Peniman!
- Ketrin! - Zaprosio me je.
Da li tvoj otac zna?
Zna. - Šta je rekao?
Sastaæe se sa Morisom sutra pre podne. - Eureka!
Kako sad tvoja glavobolja? Glavobolja?
Dobro jutro, draga moja.
Moj brat, doktor Sloper, gða Montgomeri.
Gða je bila dovoljno ljubazna da doðe.
Vrlo sam vam zahvalan. Rado sam došla.
Sile poslove u kuæi ostavila je zbog tvog pisma. - Trebalo je da ja doðem vama,
ali moram na kliniku. Nisam smeo da se udaljavam radi formalne posete.
Potpuno razumem, doktore.
- Elizabet! - Izvinite me.
Htela bih da vidim sestru dok sam ovde.
Gðo Montgomeri, doðite da razgovaramo u kabinetu.
U redu, gospodine.
Razumite moju situaciju, gðo Montgomeri.
Vaš brat želi da se oženi mojom kæerkom,
pa želim da mi kažete nešto o njegovom karakteru.
Kakav je on èovek?
Pa, doktore, inteligentan je. Uglaðen.
Divno je društvo. Da, to znam.
Ali da li je pouzdan? Dostojan poverenja? Odgovoran?
Ako mislite, da li je novèano obezbeðen, to nije.
Ali uverena sam da to znate. Da, sam mi je to rekao.
To je još jedna Morisova osobina: Iskren je.
Zbilja? Jesu li iskrena i njegova oseæanja prema mojoj kæeri?
To ne znam.
Ne umem da ocenim šta se zbiva u neèijem srcu. A vi?
Moram da pokušam, gospoðo.
Reèe da je utrošio nasledstvo.
Da li je dobro upravljao njime? - Vi se verovatno s tim ne biste složili, doktore,
ali on smatra da ga je dobro utrošio.
Video je Evropu. Upoznao je zanimljive ljude.
Proširio je kapacitete.
Je li pomagao vama, gðo? Nije.
Nije li trebalo? Ne bih rekla.
Udovica ste s decom. Ja bih rekao da je trebalo.
Da mi je pomoæ bila potrebna, znam da bi.
Sigurni ste?
Hoæete da se žalim na njega. Nemam na šta da se žalim.
Podigla sam ga kao da mi je dete.
Prihvatila sam njegove dobre i rðave osobine,
kao i kod svoje dece.
Rasrdio sam vas. Oprostite.
Mislim da suviše oèekujete od ljudi, doktore.
Tako æete svagda biti razoèarani.
Želim da upoznate moju kæerku.
- Izvinite me. - Svakako.
- Ketrin! - Molim, oèe?
Molim te, doði u kabinet.
Da, oèe.
To je ona? Ne, to je slika moje žene.
Prelepa je. Da, bila je prelepa.
Ovo je gða Montgomeri, sestra g. Taunsenda.
Gðica Sloper.
Milo mi je. - Vrlo mi je drago što sam vas upoznala.
Hvala. Zar Moris ne dolazi?
U 11, Ketrin.
Ah, da.
Deca su vam dobro? Sasvim dobro, hvala.
Nadam se da æe vas Moris dovesti u posetu uskoro.
Brat mi kaže da vam je u poseti tetka.
Jeste.
Divno ej kad imate kome da pokažete Njujork.
Jeste.
Dopada li joj se naš grad?
Da.
Ponudi gospoðu "maderom", Ketrin.
Oh, da, svakako! Izvinite, gospoðo.
- Vrlo je sramežljiva. - Jeste.
Možda s Morisom nije toliko.
Rekoste da su zaljubljeni. Za Ketrin ste bili u pravu.
Da li ste i za vašeg brata?
Mogu samo da pretpostavim
da je Moris zreliji u pogledu svojih oseæanja nego što sam to mislila.
Ovog puta se nije poveo za površnim èarima.
Možda je uzeo u obzir njenu nežnu dušu.
Jeste li iskreni? Mislim da jesam.
Ja smatram da je njena najveæa draž njen novac.
Kakav novac? Ona je naslednica.
Zar vam brat nije rekao? Ne, nije.
Imaæe 10.000 godišnje od majke, a posle moje smrti još 20.000.
Biæe neizmerno bogata. Dabome da hoæe.
Ako se uda protiv moje volje, svoj deo æu ostaviti klinici.
Ali veæ ima tih 10.000. Taèno.
To je i dalje povelika suma. - Jeste.
Kako je on raspolagao novcem?
Ispunio je svaku svoju želju. Je li vam pomogao oko dece?
Nije!
Širio je vidike u Evropi.
Zaboravio je sinoæ rukavice. Izraðene su od najfinije kože. A pogledajte vaše!
Hoæe li vam pomoæi od miraza kome se nada?
Glavu dajem da neæe.
Morate slediti svoju savest, doktore.
Recite mi da ona nije žrtva njegove sebiènosti! Da grešim!
Sada moram da poðem.
Do viðenja, doktore. Do viðenja, gospoðo.
Gða Montgomeri je otišla? Htela sam da upozna Laviniju.
Da, Liz, otišla je. Da li ti se dopada, Ostine?
- Veoma. - Odlièno.
Ketrin je pitala Elizabet da joj Marijan bude deveruša.
Ketrin blista. Nikad je nisam videla takvu.
To mora da prevaziðe. On je ništarija.
Molim? Taj èovek je lovac na miraz.
Zanima ga samo njen novac.
Reæi æeš Ketrin?
- Ne. - Ali, Ostine!
Ketrin, gospoða je otišla.
Isuviše sam se zadržala. Htela sam da lepo serviram.
Nisi ti kriva, draga moja. Završili smo razgovor.
Završili?
Je li ti gða Montgomeri rekla nešto rðavo?
Nije. Nisam ostavila dobar utisak?
Pobogu, ne potcenjuj sebe!
Bila sam smetena. Sledeæi put neæu biti.
Bolje da ideš u svoju sobu. Dobro.
Oèe, prièaj mu o meni. Ti me dobro poznaješ.
Neæe biti nepristojno ako me malo budeš...hvalio.
Kako èovek da zaštiti tako krotku žrtvu?
Zabraniš li joj brak, umreæe.
Zaboravljaš da sam ja lekar. Od takvih stvari se ne umire.
Dobro promisli, Ostine.
Možda æe dobro brinuti o Ketrin i njenom novcu, i veoma je usreæiti.
Hoæe. Znam da hoæe. Ali ona je obmanuta.
Zaljubljena je.
G. Taunsend je u salonu, gospodine.
Dobro jutro, gospodine.
Kako ste, gospodine? Oèekivali ste me?
Jesam. Zadivljujuæe ste taèni.
Teško da mogu da kasnim u ovako važnoj prilici.
Ketrin mi je juèe rekla šta se dešava meðu vama.
- Izvolite, sedite. - Hvala.
Èitavo jutro šetam i smatram da je Njujork u ovo doba
lep kao i svaki evropski grad.
Morate mi dozvoliti da kažem
da je bio red da me izvestite o svojim namerama
pre nego što je došlo dotle.
Ketrin vas je tek upoznala.
Meðu nama se brzo rodilo razumevanje.
Moje zanimanje za gospoðicu poèelo je èim sam je ugledala.
Da nije i prethodilo vašem prvom susretu?
Odista sam veæ bio èuo da je krasna devojka.
Mislite da je krasna?
Da nije, ne bih bio ovde.
Dragi moj mladiæu, kao njen otac
nadam se da pravedno cenim njene mnogobrojne vrline.
Iskreno æu vam reæi da o njoj nisam razmišljao na taj naèin.
Ne znam šta bih mislio o njoj da sam joj otac.
Govorim sa svog stanovišta.
Govorite dobro. Sedite.
Jeste li zbilja oèekivali da æu vam baciti kæi u naruèje?
Ne, stekao sam utisak da vam se ne dopadam.
Zašto tako mislite? Zato što sam siromašan.
Grubo zvuèi, ali je istina.
Nemate profesiju, imetak - molim vas, sedite -
sredstva niti prihode,
i stoga ste u kategoriji nepoželjnih zetova.
Osobito za moju kæi, slabu devojku s priliènim imetkom.
Ne mislim da je gðica Sloper slaba.
I da nije, vi ste i dalje bez para.
To je moja slabost. Otud me držite za lovca na miraz.
Ne kažem to ja, veæ vi. Ali to mislite.
Mnogo je siromašnih muškaraca,
ali ne prièaju svi okolo da nisu lopovi.
Osobito kad ih za to niko ne optužuje.
Samo sam rekao da ste u pogrešnoj kategoriji.
Ali vaša kæi se ne udaje za kategoriju, veæ za èoveka.
Za èoveka za koga ljubazno kaže da ga voli.
Èoveka koji za uzvrat ne nudi ništa?
Je li moguæno nuditi više od ljubavi i doživotne odanosti?
Uobièajeno je dati i kakvo materijalno jemstvo,
a koje je vaše? Lepo lice i stas, i uglaðenost.
Važni jesu, ali ne i dovoljni.
Mislite da sam dokolièar? Nebitno je šta ja mislim,
ali vas ne vidim kao zeta.
Mislite da æu joj proæerdati novac. Za to sam kriv.
Zato što sam potrošio svoj.
Ali bio je moj. Dugova nemam.
Kad ga je nestalo, stao sam. Nikom ne dugujem ni paru.
Dopustite da pitam, od èega sad živite?
Od onog što mi je ostalo od imetka.
Zaboravili ste juèe rukavice.
Hvala.
Ne želite da udovoljite kæeri?
Zar želite da je unesreæite?
Pomirio sam se s tim da æe me par meseci smatrati tiraninom.
Par meseci? Onda do kraja života.
Bila bi nesreæna i sa vama.
Neuètivi ste, gospodine. Vi me terate na to.
Isuviše se raspravljate. Mnogo toga mi je na kocki.
Znam. Izgubili ste. Gotovo je.
Ne bih bio tako siguran.
Drski ste.
Da ne oseæam naklonost prema Ketrin, doktore Slopere,
ne bih trpeo uvrede kojima ste me danas obasuli.
Treba samo da napustite moju kuæu pa da ih izbegnete. Do viðenja, gospodine.
- Do viðenja. - Morise, èekaj!
Obeæao si mi, Morise!
Obeæao si da æeš biti uètiv prema mom ocu.
Ketrin! - Šta je posredi, oèe?
Nimalo dostojanstva nemaš.
Zašto si srdit? Zašto se prepirete? Reci mi, molim te!
Reæi æu ti kad budemo sami. Tvoj otac je protiv mene.
- Tražiš da ga se odreknem? - Da.
Zašto? Šta je uèinio? Šta ti je rekla gða Montgomeri?
Govorili ste s mojom sestrom?
Došla je jutros na moj poziv.
Vidiš koliko je ovo za mene bolno. Kaži mi svoje razloge.
On je sebièni dokolièar. Moja sestra to ne bi rekla.
Ja tako kažem. Znam da me voli, oèe.
Ja znam da te ne voli.
Pobogu oèe, kako si tako siguran?
Ne mogu reæi, sirotice moja. Moraš da mi veruješ na reè.
Ne mogu, oèe! Ne mogu!
Volim ga!
Obeæala sam da æu se udati za njega, da æu ostati uz njega, ma šta da se desi.
Unapred se obezbedio, dakle, iznudivši takvo obeæanje?
Zaslužujete svaki prezir! Ne vreðaj ga, oèe.
Mislim da æemo se venèati poprilièno brzo.
Onda to više nije moja briga.
Žao mi je. - Doktore Slopere...
Ne možemo se venèati bez vašeg odobrenja.
To bi nas sve unesreæilo.
- Zbilja tako mislite? - Da.
Bi li ste onda odložili venèanje za šest meseci?
Voleo bih da Ketrin poðe sa mnom u Evropu.
Evropu? Veoma bih voleo da poðeš.
Zašto, oèe? - Tvoj otac misli da æeš me zaboraviti, Ketrin.
Voleæu ga i kad se vratim.
Sigurna si u svoju ljubav, ali usuðuješ li se da njega staviš na iskušenje?
- Potcenjuješ ga. - Ne bih rekao.
Idi u Evropu, Ketrin.
Idi u Evropu sa svojim ocem.
Prezivam se Sloper. Ovuda, gospodine.
Odmah se vraæam.
Dobro jutro, doktore. Dobro jutro, gospoðo. Ketrin.
Došao sam jer sam bio siguran da mi neæete uskratiti
da vam poželim sreæan put.
Hvala vam. Obradovao si me, Morise.
Doneo sam gospoðici mali dar.
Nije obièaj da mlade dame, u položaju u kome je moja kæi,
primaju poklone od gospode.
Znam, ali ovo je skroman dar.
Tek mali grejaè za ruke. Oèe, volela bih da ga primim.
Moraš ga napuniti užarenim ugljem, Ketrin.
Dajem ti ga sa svom svojom ljubavlju. - Morise...
Misliæu na tebe, Ketrin.
Do viðenja, gospoðo. Sreæan put, doktore.
Nisam oèekivala da æu èuti takvu propoved u Njujorku.
Kada je veleèasni Peniman govorio o hlebu i ribama,
bili su tu. Pred vama. Mogli ste ih namirisati.
Gðo Peniman, izgubili ste. Zašto stalno vi pobeðujete?
Varam.
Bez vaših poziva, ovi meseci bi bili nepodnošljivi.
Volite ovu kuæu, zar ne?
Da, gospoðo.
Doktor je èovek prefinjenog ukusa.
Premda ne volimo jedan drugog, izgleda da volimo iste stvari.
Vremenom to može postati veza meðu vama.
Nadam se, ali on je sve ovo zaradio.
Oèekuje to od svakog muškarca.
Nevolja je u tome što neki od nas to ne mogu.
Nedostaje vam, zar ne, Morise? Veoma.
Veèera je na stolu, gospoðo. Dobro, Marija.
A klaret na sobnoj temperaturi. Hvala, Marija.
Nadam se da ne kasnim. Ne, draga moja.
Ne bi li radije ušao unutra? Volim ovaj sto.
Jesi li... dolazio ovamo sa mojom majkom?
Jesam, Ketrin. Da li bi htela èokoladu?
Ne, hvala.
Eno kafea "Riš". Taèno. Šta s njim?
Tetka Peniman ga je pominjala u poslednjem pismu.
Lavinija?
Kaže da svi najbolji ljudi... u Parizu zalaze u njega.
Samovanje preko zime dalo joj je proroèke moæi.
- Nešto za gðicu? - Ne, hvala.
Jesi li odustala od njega?
Ne, oèe.
Za sve ovo vreme nisi uzmakla ni pedalj?
Ne, oèe.
Ne vidim razloga da produžimo ovo putovanje. A ti?
Mislila sam da želiš da vidiš Englesku.
Video sam Englesku.
Ušli su u zaliv. Trebalo bi da pristanu kroz jedan sat.
Skoro smo spremni.
Jesi li našla moje rukavice? Èim ugrejem krevete.
Moramo biti na molu za sat.
Upregao sam konje, gospoðo.
Kakav nezgodan èas za pristajanje!
Dobro upamtite pojedinosti.
- One su najbitnije. - Dabome.
Doæi æete zatvorenom koèijom na ugao ulice Mekdugal
sutra uveèe èim se smrkne.
Sutra uveèe u devet sati. Da, u devet sati.
Evo ih.
- Recite joj sve. - Hoæu.
- Recite joj da je volim. - Hoæu.
Èekajte u konjušnici na moj znak, Morise.
Ketrin!
Ketrin, izgledaš kao prava Francuskinja.
Ma koliko èarobni daleki predeli bili,
uvek nam nedostaje neko kod kuæe.
Ozebao sam, Lavinija.
Budi ljubazna pa mi donesi vruæu vodu za grog.
Odmah.
Lepo je biti kod kuæe, zar ne, oèe?
Biæe ti bolje sad kad smo se vratili.
Volela bih da si mi dopustio da se malo brinem o tebi.
Izvoli, Ostine. Hvala, Lavinija.
Boca s brendijem ti je tu.
Jesi li ti to poèela da piješ, Lavinija?
Zbog srca. Mislila sam da æe prijati mom srcu.
Ah, da.
Znam da ne treba da pitam, ali jeste li mi nešto doneli?
Doneli smo ti svileni suncobran. Baš sam to i želela.
Pokaži mi ga.
Srce bi ti bilo bolje kad ne bi pušila cigare.
Kada kod kuæe zateknem prazne èaše brendija
i opuške, na pamet mi pada samo jedna osoba.
Gde se deo g. Taunsend?
Da nije u mom krevetu? Zaboravila sam da ti kažem,
zbilja je svraæao veèeras. Veèeras?
- Bio je ovde veèeras? - Da.
Od kuæe je napravio svoj klub. Treba da si u krevetu.
Idem da proverim da li je sve kako treba.
U kakvom sam se besmislenom položaju našao.
Držim da æeš otiæi s njim.
Da, ako me bude hteo.
Zašto ne bi? Biæeš prijatno društvo.
Trudiæu se. Tvoja vedrina i oštroumnost
nadomestiæe razliku izmeðu 10.000 koje æeš imati
i 30.000 koje on oèekuje.
Ne oèekuje on ništa. Ne voli me zbog toga.
Odista? A zbog èega onda?
Zbog tvoje ljupkosti, šarma, reèitosti i pameti?
On mi se divi!
Mesecima se trudim da ne budem okrutan,
ali došlo je vreme da sagledaš istinu.
Šta misliš, koliko je devojaka mogao imati u ovom gradu?
Smatra da sam prijatna. Da, u to sam uveren.
Stotinu žena je lepše, hiljadu pametnije,
ali ti imaš vrlinu koja nadmašuje sve druge!
- Koju to? - Novac!
- Oèe! - Ništa drugo nemaš!
Strašno je što mi to kažeš.
Ne oèekujem da veruješ u to. Znam te od roðenja,
i još nisam video da si šta nauèila.
S jednim izuzetkom, draga moja... vrsna si vezilja.
Morise!
Ni èasak nisam ostala nasamo s njom. - Gde je ona?
Sa Ostinom. Rðavo su putovali i on je zlovoljan. Idite.
Preneæu joj kasnije. Ne, hoæu sam da joj kažem.
Saèekaæu da on ode na poèinak. Ne! Molim vas, idite!
Ako vas Ostin bude video... Neæe. Ostaæu ovde.
Povešæu je ujutru u kupovinu, pa æemo se sastati s vama.
Molim vas, idite.
Morise! Morise!
Morise!
Morise, toliko sam se obradovala.
Ketrin, najdraža moja.
Bio si nestrpljiv kao i ja.
- Keti! - Morise!
Jesi li mi bila odana? Oh, da!
Nisi se predomislila?
Ne. A ti?
Èekaj samo da èuješ moje planove.
- Planove? - Da.
Za naše venèanje, naše bekstvo. Oh, naše bekstvo!
Zakazano je za sutra uveèe. Na Marej Hilu.
Tamo je veleèasni Lispinard. Zna za nas i pomoæi æe nam.
Èuješ li me, Ketrin?
Koliko te samo volim.
Šta treba da èinim?
Ugovorio sam koèije.
Biæu na uglu ulice sutra uveèe u devet sati.
Otiæi æemo veleèasnom,
a posle sklapanja braka, provešæemo noæ u krèmi koja je uzvodno uz reku.
Sledeæeg dana otiæi æemo u Olbeni na medeni mesec.
Oh, Morise... mužu moj!
Dopada li ti se moj plan?
Donela sam ti divan prsluk.
Moraš ga obuæi za venèanje. Draga moja devojko.
Kupila sam ti dugmad u Parizu.
Dugmad? S rubinima i biserima.
Vrlo su lepa. - Mila, mila moja! Kako æemo samo biti sreæni!
- Morise! - Molim?
- Vodi me veèeras. - Veèeras?
- Kako možemo? - Moramo.
Za jedan sat svi æe spavati.
Tiho æemo se iskrasti i niko neæe primetiti.
Ali to je samo još jedan dan.
Preklinjem te, Morise. Kuda bismo pošli?
Veleèasnom Lisp... Lispinardu?
Da. On zna za nas. Neæe nas odbiti zato što smo došli jedan dan ranije.
- Molim te! - Ketrin...
Ako me voliš...
Dobro, uèiniæemo to.
Idem da pronaðem koèije. Skoro æe pola jedanaest.
Mogu da se vratim u pola jedan. Biæu ispred kuæe.
Moraš biti spremna. Možeš li to?
Sve mogu, najdraži moj.
Moramo ostaviti pismo tvome ocu. Pismo?
- Da. Da ti ga napišem? - Ne.
Moraš ga pažljivo sroèiti. Moraš da mu smekšaš srce.
- Neæu da mu pišem. - Moraš.
Želimo da nam oprosti. Neæe nam oprostiti. Sada znam.
Imam dobar razlog za to.
Kakav razlog? Moj otac me ne voli.
Tužno je reæi tako nešto. Dabome da te voli.
- Ne. - Voli te,
inaèe se ne bi trudio da te zaštiti od mene.
Ne, Morise. Znam da sam za ovo u pravu.
Ne bih to rekla da nisam sigurna.
Shvatila sam to veèeras, po prvi put u životu.
Èovek zna kad mu se neko obraæa kao da...
Šta? - Kao da ga prezire.
Prezire?
Moramo biti veoma sreæni i nikada me ne smeš prezirati.
Ništa mu ne smemo tražiti,
niti zavisiti od njega.
Moramo biti sreæni i ništa ne oèekivati od njega. Nikada.
Trudiæu se da budem najbolja supruga na svetu.
Znam da hoæeš. Smesta æu se spremiti.
Ketrin, mila Ketrin.
Nemoguæe da te toliko ne voli. Odljutiæe se on.
Neæe, Morise, ali i da hoæe, ja neæu.
Tako...
Potrudiæu se da budem taèna. Znam da to voliš.
Onda, do pola jedan. Pohitaj, dragi.
- Ketrin! - Psst!
Šta to radiš?
Molim te, vrati se u krevet.
Hoæu da znam šta to radiš.
Bežim sa Morisom.
Nemoguæe. To je sutra uveèe.
Sve si pogrešno shvatila.
Moris æe doæi sutra uveèe.
Ne, tetka, biæe ovde za dva minuta.
- Jesi li ga videla? - Jesam.
Provešæeš noæ sa njim nevenèana?
Idemo pravo veleèasnom Lispinardu na Marej Hil.
Ako pristane da nas venèa, noæiæemo kod njega.
Odbije li... Voziæemo se cele noæi! Ne marim!
Kako je to romantièno, Ketrin.
Moris je baš odvažan. Mislim da sam èula koèiju.
Ne.
Bi li volela da se na brzinu obuèem i poðem s tobom?
Nema vremena, tetka. Moris æe stiæi svakog èasa.
Moraš imati pratilju.
Otac bi ti se zgranuo. Tako mu i treba.
Otac smatra da sam glupa.
Iznenadiæe se kad mu jedna takva glupaèa ukalja ime.
Jesi li sasvim pri sebi?
To je samo žaluzina.
Zamisli. Možda nikad više neæu stajati na ovom prozoru.
Možda nikad više neæu videti trg Vašington u aprilsko veèe.
Zašto?
Nikad više neæu kroèiti u ovu kuæu.
Koješta! Ti i Ostin æete se pomiriti za godinu dana.
Nikada više ne želim da ga vidim.
Molim?
Odlazimo veèeras umesto sutra
jer æu tako jedan dan manje morati da ga gledam.
Ili on mene.
Suviše mrzimo jedno drugo.
Pobogu, dete! Lišavaš sebe nasledstva.
Da, potpuno. Jesi li to rekla Morisu?
Dabome. Sve sam mu rekla. Biæe mi muž.
Trebalo je da se strpiš. Je li razumeo?
Evo ga! Zbogom, tetka. Pisaæu ti.
- Tetka? - Molim, dušo?
Zašto nije trebalo da kažem Morisu?
Zašto nisi bila malo promuæurnija?
Promuæurnija? U vezi sa èim?
Oh, Ketrin...
Zašto nije trebalo da mu kažem?
Moris ne želi da zbog njega izgubiš svoje nasledstvo.
Ne bi podneo da osiromašiš.
Da osiromašim? Imam 10.000 godišnje.
To je poprilièna svota.
Ne i kada èovek oèekuje 30.000.
Misliš isto što i moj otac.
Grešiš! Moris me voli!
Ja sam sve ono što je tražio u jednoj ženi.
Ketrin... Jesam! Sam mi je to rekao.
Misli da sam lepa. Želi me.
Nije mogao da doèeka sutra. Hteo je da pobegnemo veèeras...
Ne, ja sam htela, zar ne? Ali on se složio.
Možeš to i sama da vidiš. Bio je vrlo rad...
Onda æe možda i doæi.
Možda? Mora da doðe!
Mora da me odvede! Mora da me voli! Mora!
Molim te, umiri se.
Ne, Moris mora da me umiri.
Moris æe me voleti... za sve one koji to nisu.
Morise! Morise! Morise!
Doktor ne radi.
Èujem da se vratio iz Evrope.
Jeste, ali je u postelji zbog bolesti. Pokušajte kod doktora Ajzaksa u Ulici Grejt Džons.
Hvala.
Doktore! Ne biste smeli da ustajete. Ne uzrujavaj se zbog toga.
Vratite se u postelju. Samo ti idi za svojim poslom.
Dobro, gospodine.
Ketrin! Nisam te video otkad smo se vratili.
Ne, oèe.
Dabome, ako je bolestan, ne može da piše.
Možda treba da mu pošalješ kratko pismo.
- Ne, tetka. - Rado æu ga odneti.
Ne mešaj se, tetka.
Želim da pomognem, ako mogu.
Možeš li da ga vratiš iz Kalifornije?
Iz Kalifornije?
Išla sam kod gðe Montgomeri.
Zbilja?
Ona mi je rekla.
Uzajmio je novac za put od roðaka Artura i otišao.
Samo ti idi u trgovinu.
Samo èas, Marija. Da, doktore.
Prekini naèas vez, Ketrin.
Mislim da obe treba da znate za ovo.
Bolestan sam.
Nije to tek kongestija. U pluæima se èuje krkljanje.
Trebaæe mi dobra nega.
Neæu ozdraviti, ali želim da se sve èini kao da hoæu.
Mrzim bolesnièke sobe. Možda æete ipak ozdraviti.
Za par dana trebaæe mi lekar. Zovite doktora Ajzaksa.
Ako mi bude smetala ulièna vreva, navucite kapke.
Neæu da tvoja tetka Lavinija ulazi u sobu, Ketrin.
Osim ako padnem u komu.
Što se tièe hrane, neka ne bude teška. Dajte mi supu, goveðu èorbu i kašu.
Naðite malu lampu i stavite svež fitilj da ne zaudara.
Sad mi razmesti krevet. Dolazim odmah.
Dobro.
Pomoæi æu ti, Marija. Ostani naèas, Ketrin.
Mogu samo da nagaðam da je tvoj odlazak neminovan.
Hoæeš li otiæi uskoro? Ove nedelje?
Ne.
Je li tražio da kriješ svoje planove od mene?
Ne odlazim.
- Ne odlaziš? - Izvini me, oèe.
Doði naèas.
Ovamo, na svetlo.
Zarumenela si se. Oèi su ti kao da si plakala.
Plakala si.
Raskinula si veridbu.
Moram ti reæi da ti se silno divim zbog toga.
Znam koliko ti je bilo teško.
Odista, oèe? Vremenom æe bol uminuti.
Ne mogu ti opisati koliko sam ponosan na tebe.
Zbilja? Silno, silno sam ponosan!
On je napustio mene.
Molim?
Moris je napustio mene.
Diviš li mi se sada, oèe? Oh, Ketrin!
Ne budi nežan prema meni. Ne pristaje ti.
Kriviš me zato što sam pokušao da te zaštitim? - Da.
Jednog dana, uvideæeš da sam ti uèinio veliku uslugu.
Reæi æu ti odmah šta si uèinio. Prevario si me.
Smatrao si da bih svakom naoèitom, pametnom muškarcu
bila dosadna kao što sam bila tebi.
Štitio si me iz prezira, a ne iz ljubavi!
Moris Taunsend te nije voleo.
Sada znam, zahvaljujuæi tebi.
Bolje da to znaš sada, nego za 20 godina.
Zašto? I za tebe sam saznala
da me ne voliš posle 20 godina.
Ne znam da li bi me i Moris toliko povredio
i uskraæivao mi ljubav.
Pošto ti nisi mogao da me voliš, trebalo je da dopustiš da to pokuša neko drugi.
Najzad si progovorila.
Samo da bi mi rekla grozote?
Da. Tu me neæeš porediti s mojom majkom.
Trebalo je da ga pustim da ti upropasti život?
Naæi æeš ti èestitog èoveka.
Imaš ti mnogo vrlina. I 30.000 godišnje.
To æe ti omoguæiti da biraš.
Ako treba da kupim muškarca, najradije bih kupila Morisa.
Ne govori tako. Znaš da je nitkov.
Volim ga. Da li se zbog toga oseæaš poniženim?
Obeæaj da si završila s njim.
Neæu da obeæam. Onda moram izmeniti testament.
I treba. I to smesta.
"Ja, Ostin Sloper, hirurg sa adresom trg Vašington, broj 16..."
Reci mi kako želiš da bude sroèen.
Želeo bih da bolje razmislim. Nema o èemu da se razmišlja.
Želiš da se tvoj novac troši u svrhe koje ti odobravaš.
Biæe tako ako ga ostaviš klinici.
Bolestan sam.
"...saèinjavam svoj testament."
Ne želim to! Ne želim da razbaštinom svoje jedino dete.
Znam.
Voliš da me zamišljaš kako dostojanstveno sedim u ovoj velelepnoj kuæi,
bogata, poštovana i nevoljena.
Ali možda æu tvoj novac proæerdati na Morisa!
Ne znam šta æeš uèiniti.
Taèno, oèe. Nikad neæeš saznati, zar ne?
Gðice Ketrin!
Doktor Ajzaks kaže da doðete. Vaš otac je na izdisaju.
Traži vas, gðice.
Znam.
Prekasno, Marija.
Dobro, gðice.
Reci Laviniji da mi je žao što smo se mimoišle.
Hoæu, tetka Elizabet. Požuri, majko. Artur èeka.
Dobro, dušo. Idem. Oprosti se od tetka Ketrin.
Do viðenja, tetka Ketrin. Do viðenja, Endrju.
Majko, ti uzmi Endrjua. Ti sedi na drugu stranu.
Tako. Doði u avgustu. Svideæe ti se.
Unajmila sam veliku kuæu.
Možda æu i doæi.
Otkad ti je umro orac, zovemo te svake godine.
Uvek obeæaš, ali nikad nisi došla.
Volim trg Vašington.
Do viðenja, Ketrin. Do viðenja.
Kaži "do viðenja", Endrju. Do viðenja, tetka Ketrin.
Do viðenja.
Obukli ste veèernju haljinu iz Pariza.
- Divno vam stoji. - Hvala.
Vruæe je.
Da li kuvarica i ja smemo da prošetamo?
U ovoj kuæi si slobodna koliko i ja, Marija.
Kada ti ustreba sitna usluga, ne moraš da mi se ulaguješ neiskrenim komplimentima.
Ali, zaista tako mislim.
To je najtanja haljina koju sam pronašla.
Da, gðice.
Tetka Peniman, rano si se vratila kuæi. - Da, dušo.
Jesi li videla prijatelje iz Pokipsija?
Nisam. Ovo æe te silno iznenaditi.
Odlièno, volim iznenaðenja.
Pa eto...
Videla sam Morisa Taunsenda.
Sreli smo se sasvim sluèajno.
Vratio se pre nedelju dana.
Mnogo je zgodan, Ketrin.
Silno se raspitivao za tebe.
Èuo je da se nisi udala. To ga je veoma zainteresovalo.
Boji se da ga nisi razumela, ni bila pravièna prema njemu.
Kako možeš da mi kažeš tako nešto?
Bila si u ovoj sobi one noæi kada me je napustio.
Saslušaj ga i probaj da shvatiš njegovo gledište.
Namere su mu bile plemenite.
Vidim da si bila s njim.
Opet te je zaèarao, pa govoriš kao budala.
Misli o meni šta ti je volja.
Biæeš sreænija kada ga vidiš.
Ne trudi se, tetka Peniman. Neæu da ga vidim.
Nisi se valjda usudila!
Dopratio me je do kuæe. Preklinjao me je da te zamolim.
Želim samo da budeš sreæna.
Idi reci g. Taunsendu da nisam kod kuæe.
Molim te, Ketrin. Kad bi... Nisam kod kuæe!
Nije kod kuæe, Morise.
Žao mi je.
Jeste li joj preneli moju poruku?
Da, ali nije kod kuæe.
Razumem.
Odavno nisam stajao ovde.
Znam.
Žao mi je.
Laku noæ, gðo. Do viðenja, Morise.
Uði, Morise.
Dobro veèe, Morise. Dobro veèe, Ketrin.
Vreðam li te svojim dolaskom?
Nije trebalo da dolaziš.
Morao sam. Morao sam da te vidim, Ketrin.
Zar ne možemo da sednemo? Bolje ne.
Ne možemo ponovo da budemo prijatelji?
Nismo neprijatelji.
Ne znaš koliko sam sreæan što to kažeš.
Nikad nisam prestao da mislim na tebe.
Ako ne možeš da budeš iskren,
nemamo šta da razgovaramo.
Ali istina je, Ketrin. Još od noæi kada sam otišao,
silno želim da shvatiš moje pobude.
Imala sam godine da razmišljam o njima,
i razumem ih. Nemamo o èemu da razgovaramo.
Želim ti laku noæ.
Došao sam èak iz Kalifornije da te vidim,
da ti objasnim.
Kasno je za objašnjenja. Ne, Ketrin.
Davno bih se vratio
da nisam morao da molim za novac za put.
Silno sam se namuèio da se vratim ovamo.
Od Nju Orleansa do Èarlstona radio sam kao obièan mornar.
Kad sam veæ ovde, pruži mi priliku da se odbranim.
Moraš me saslušati, Ketrin. Moraš.
Zarad onog što smo znaèili jedno drugom.
Šta želiš da objasniš?
Mnogo toga, Ketrin.
Možemo li sad da sednemo?
Nestao sam te noæi zato što sam te voleo.
Znam kako je to izgledalo, kao da sam se sramno poneo,
ali znao sam da æu ti nauditi svojim povratkom te veèeri.
Nijedan muškarac koji iskreno voli ženu
ne sme dopustiti da se samo zbog njega odrekne nasledstva.
Toga ima samo u knjigama.
Otac me nije razbaštinio. Pretio je da æe to uèiniti da bi iskušao tebe.
Ali te noæi u to nisam mogao biti siguran. Zato sam otišao.
Ne, nisi mogao biti siguran.
Pokušaj da me razumeš.
Da ne sudiš po tome kako je izgledalo, veæ kako je bilo.
Morao sam da biram. Prednost sam dao tvojoj sreæi, a ne svojoj.
Možeš li tako da sudiš o tome? Pokušaæu.
Znaš da se nisam promenio.
Verujem da æeš uvek pomalo mariti za mene.
Da, Morise, istina je.
Hoæeš li mi oprostiti za bol koji sam ti prièinio?
Odavno sam ti oprostila.
Ketrin, najdraža moja!
Samo smo saèekali i sada smo slobodni.
Ništa ne stoji izmeðu nas.
Hoæeš da kažeš da me voliš?
Nisam se usudio da izgovorim.
Zašto? - Nisam bio siguran da æeš mi poverovati.
Poverovala sam ti jednom, zar ne?
Usreæimo jedno drugo.
Kako?
Nastavimo tamo gde smo stali.
Venèajmo se, Ketrin.
Da li bi to voleo, Morise?
Bio bih najponosniji i najsreæniji èovek na svetu.
Trudiæu se da budem dobar muž. Stariji sam i mudriji.
I znam da me voliš.
To mi je potrebnije od svega.
Kada bi hteo da se venèamo?
Oh, Ketrin!
Venèajmo se uskoro, veæ sledeæeg meseca.
Nisi nestrpljiv kao nekad.
Nestrpljiv? Oženio bih se tobom veèeras kad bih to mogao.
Poði sa mnom odmah. Naæi æemo koèiju na trgu.
Misliš li da veleèasni Lispinard još èeka?
Reæi æemo mu da smo se zadržali.
Koliko sam samo maštala o onoj krèmi kraj reke.
Najdraža moja!
Hoæemo li na medeni mesec kako smo hteli?
Moraš mi dati vremena da se spakujem.
Svakako.
Moje su stvari kod sestre. Uzeæemo ih usput.
Otidi po njih sada, Morise. Onda se vrati po mene.
Dobro. Biæemo na Marej Hilu za sat.
Stiæi æemo do deset.
Seæaš li se dugmadi koju sam ti kupila u Parizu?
- Dugmadi? - Prièekaj, doneæu ih.
Kod kuæe sam.
Zbilja, odista kod kuæe!
Šta se desilo, Morise?
- Divna je. - Jeste.
- Prekrasna. - Jeste.
- Dostojanstvena. - Recite mi.
Venèaæemo se veèeras. Veèeras? Ketrin, mila moja!
Evo ih, Morise. To ti je poklon za venèanje.
Hvala ti, draga.
Ketrin! Pa to su rubini! Vidite, gðo Peniman.
Videla sam ih. Svetlucaju. Pristaju ti, Morise.
Da, zbilja.
Ništa lepše nisam imao.
Neæeš zažaliti, Ketrin.
Onda, do devet.
Vratio nam se, Ketrin. Znala sam da æe biti ovako.
Ti nisi bila sigurna kao ja, ali ja imam vere u ljubav.
Nadam se da æu zauvek ostati romantièna.
A i ti si mnogo romantiènija nego što to misliš.
Moris je to predosetio. Ne muèi se oko toga, dušo. Ja æu to.
Sreæa da si zadržala ono predivno rublje iz Pariza.
Spakovaæu ti ga. Poprskaæu ga svežom lavandom.
Ne bi li volela da poðem s tobom, Ketrin?
Moramo da se pakujemo, dušo. Nemaš vremena za to.
Nije ostalo još mnogo. Dovršiæeš ga posle venèanja.
Moram da ga dovršim sada jer ovo je moj poslednji vez.
Vratio se s istim lažima.
S istim praznim reèima.
Šta to prièaš?
S godinama je postao pohlepniji.
Prvi put je hteo samo moj novac. Sad hoæe i moju ljubav.
U pogrešnu je kuæu došao, i to dvaput.
Postaraæu se da ne doðe i treæi put.
Znaš li šta radiš, Ketrin?
Znam.
Siroti Moris.
Zar možeš da budeš okrutna?
Mogu da budem vrlo okrutna.
Uèila sam od majstora.
Tu.
Saèekajte!
Ja æu, za mene je. Da, gospoðice.
Stavi rezu, Marija.
Da stavim rezu? Stavi rezu na vrata, Marija.
Dobro, gðice.
Laku noæ, Marija.
Laku noæ, gðice.